### 2.4.3 Absolutní označení not

Až doteď jsme vždy používali `\relative`, abychom určili výšky tónů. To je nejjednodušší způsob zadávání u většiny not. Je ale ještě jiná možnost, jak popsat výšky tónů: pomocí absolutního označení.

Když se `\relative` vypustí, vykládají se všechny výšky tónů LilyPondu jako absolutní hodnoty. `c'` je potom vždy jednočárkovaným C, `b` je vždy malým h pod jednočárkovaným C, a `g,` je vždy velkým G – tedy notou na poslední lince v basovém klíči.

>     {
>       \clef "bass"
>       c'4 b g, g, |
>       g,4 f, f c' |
>     }

Zde je stupnice přes čtyři oktávy:

>     {
>       \clef "bass"
>       c,4 d, e, f, |
>       g,4 a, b, c |
>       d4 e f g |
>       a4 b c' d' |
>       \clef "treble"
>       e'4 f' g' a' |
>       b'4 c'' d'' e'' |
>       f''4 g'' a'' b'' |
>       c'''1 |
>     }

Jak můžete vidět, musí se napsat velmi mnoho odsuvníků (jednoduchých uvozovek), když se melodie zapisuje v sopránovém klíči. Podívejte se například na tento Mozartův zlomek:

>     {
>       \key a \major
>       \time 6/8
>       cis''8. d''16 cis''8 e''4 e''8 |
>       b'8. cis''16 b'8 d''4 d''8 |
>     }

Všechny tyto odsuvníky činí zdrojový text špatně čitelný a jsou možným zdrojem chyb. Pomocí příkazu `\relative` je tento příklad mnohem jednodušeji čitelný:

>     \relative {
>       \key a \major
>       \time 6/8
>       cis''8. d16 cis8 e4 e8 |
>       b8. cis16 b8 d4 d8 |
>     }

Když člověk udělá chybu kvůli značce pro oktávu (`'` nebo `,`) v režimu `\relative`, dá se najít velice rychle, protože mnohé noty budou po sobě v nesprávné oktávě. V absolutním režimu naproti tomu není jednotlivá chyba tak zřetelná, a proto se nedá tak snadno najít.

Přese všechno je absolutní režim dobrý pro noty s velmi velkými skoky a především pro počítačem vytvářené soubory LilyPondu.

#### LilyPond – Learning Manual v2.22.1 (Stálá větev).